Børnebortførelsesloven
Lov om international fuldbyrdelse af forældremyndighedsafgørelser m.v. (internationale
børnebortførelser)
Lovændringer
Kapitel 1: Lovens område, §§ 1-2
Kapitel 2: Centralmyndigheden , § 3
Kapitel 3: Anerkendelse og fuldbyrdelse efter Europarådskonventionen , §§ 4-9
Kapitel 4: Tilbagegivelse efter Haagerkonventionen, §§ 10-11
Kapitel 5: Sagsbehandling, §§ 12-18 a
Kapitel 6: Forældremyndighedsafgørelser, §§ 19-20
Kapitel 6 a: Retshjælp, §§ 20 a-20 d
Kapitel 7: Ikrafttræden m.v., §§ 21-24
Litteratur og praksis
vedr. loven
Lovændringer
Lov nr. 793 af 27.11.1990,
som ændret ved
§ 1 i lov nr. 387
af 28.05.2003 (Retshjælpsordning i børnebortførelsessager m.v. I kraft d.
01.07.2003)
§ 13 i lov nr. 434
af 08.05.2006 om Haagerbørnebeskyttelseskonventionen - fra d. 01.07.2006
§ 2 i lov nr. 500 af
06.06.2007 (Behandling af retssager om forældremyndighed og tvangsfuldbyrdelse)
fra d. 01.10.2007
Lovbekg. nr.
375 af 06.04.2010, som ændret ved
§ 1 i
lov nr. 378 af 27.04.2016 (Øget fleksibilitet i anvendelsen af retshjælpsordningen
i børnebortførelsessager) fra d. 01.06.2016.
Nu lovbekg. nr. 1418
af 01.12.2017, som ændret ved
§ 10 i lov nr. 1711
af 27.12.2018 (Ændringer som følge af lov om Familieretshuset og skærpet
fokus på beskyttelsen af barnet i sager efter forældreansvarsloven) fra d. 01.04.2019.
Nu lovbekg. nr. 768
af 07.08.2019, som ændret ved
§ 5 i lov nr. 962
af 26.06.2020 (Afskaffelse af tvungen delt bopæl og opfølgning på etableringen af
det nye familieretlige system m.v.) fra d. 01.07.2020.
Nu lovbekg. nr. 1078
af 11.08.2023.
Kapitel 1: Lovens område
§ 1. Loven vedrører anerkendelse og fuldbyrdelse af udenlandske
afgørelser om forældremyndighed, om, hvor barnet skal bo, og om samvær, jf.
kapitel 3. Endvidere vedrører loven tilbagegivelse af børn, som ulovligt
er ført her til landet eller ulovligt tilbageholdes her, jf.
kapitel 4. Herudover vedrører loven retshjælp til indehaveren af forældremyndigheden
over et barn, som ulovligt er ført fra Danmark til udlandet eller ulovligt tilbageholdes
dér, jf. kapitel 6 a.
Stk. 2. Loven gælder for børn under 16 år.
Stk. 3. Anerkendelse og fuldbyrdelse efter kapitel
3 kan ske på grundlag af domme, kendelser og beslutninger, der er truffet af
en domstol eller en offentlig myndighed, eller på grundlag af aftaler, der er godkendt
af en offentlig myndighed.
§ 1, stk. 1, 3. pkt. er indsat fra d. 01.07.2003 ved
lov nr. 387 af 28.05.2003
§ 1, stk. 1, 1. pkt. er ændret ved § 2.1 i lov nr. 500 af 06.06.2007
fra 01.10.2007. Overalt i loven ændres »samværsret« til: »samvær«.
§ 2. §§ 3-9, 12-13, 15, stk. 1,
16-18 og 20 anvendes i forhold til
stater, der har tiltrådt Europarådskonventionen af 1980 om anerkendelse og fuldbyrdelse
af forældremyndighedsafgørelser.
Stk. 2. §§ 3,
10-12 og 14-20 anvendes
i forhold til stater, der har tiltrådt Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige
virkninger af internationale børnebortførelser.
Stk. 3. §§ 20 a-20
d anvendes i sager, hvor et barn ulovligt er ført fra Danmark til udlandet eller
ulovligt tilbageholdes dér, uanset om landet har tiltrådt de i stk. 1 og 2 nævnte
konventioner.
Stk. 4. Loven anvendes ikke i forhold til Finland,
Island, Norge eller Sverige i det omfang, der gælder andre regler.
Stk. 5. Social- og boligministeren kan på grundlag af
en overenskomst, der kan indeholde fravigelser fra Europaråds- eller Haagerkonventionen,
med en stat, som ikke har tiltrådt Europaråds- eller Haagerkonventionen, fastsætte,
at loven med de nødvendige ændringer også skal anvendes i forholdet mellem Danmark
og denne stat.
§ 2, stk. 3, er indsat fra d. 01.07.2003 ved
lov nr. 387 af 28.05.2003
Kapitel 2: Centralmyndigheden
§ 3. Centralmyndigheden skal:
1) modtage og formidle henvendelser i henhold til konventionerne,
2) samarbejde med centralmyndighederne i de øvrige stater, som har tiltrådt konventionerne,
og
3) udføre de opgaver, som ifølge konventionerne i øvrigt påhviler centralmyndigheden.
Stk. 2. Social- og boligministeren bestemmer, hvem der er
centralmyndighed her i landet, og kan fastsætte nærmere bestemmelser om dens virksomhed.
Kapitel 3: Anerkendelse og fuldbyrdelse efter Europarådskonventionen
§ 4. En afgørelse om forældremyndighed, om, hvor barnet
skal bo, eller om samvær, der er truffet i en stat, som har tiltrådt Europarådskonventionen,
anerkendes her i landet.
Stk. 2. En afgørelse som nævnt i stk. 1 kan efter
anmodning fuldbyrdes her i landet, hvis den kan danne grundlag for fuldbyrdelse
i den stat, hvor afgørelsen er truffet (oprindelsesstaten), jf. dog §§
5-8.
Stk. 3. Hvis der på det tidspunkt, da et barn
førtes til et andet land, ikke forelå nogen afgørelse fra en konventionsstat, som
kan fuldbyrdes, skal enhver senere afgørelse, der er truffet i en konventionsstat,
sidestilles med en afgørelse efter stk. 1, hvis den indeholder oplysning om, at
bortførelsen var ulovlig.
§ 4, stk. 1 er ændret ved § 2.1 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. Overalt i loven ændres »samværsret«
til: »samvær«.
§ 5. En afgørelse efter
§ 4, der er truffet, selv om sagsøgte er udeblevet, kan kun anerkendes eller
fuldbyrdes her i landet, hvis:
1) den sagsøgte har fået forkyndt en stævning eller har modtaget et tilsvarende
dokument så tidligt, at parten har kunnet varetage sine interesser eller stævning
eller tilsvarende dokument ikke har kunnet forkyndes for eller modtages af parten,
fordi denne har holdt sit opholdssted skjult for modparten, og
2) den myndighed, som har truffet afgørelsen efter
§ 4, var kompetent på grundlag af sagsøgtes bopæl, forældrenes seneste fælles
bopæl, hvis en af dem stadig har sin bopæl der, eller barnets bopæl.
§ 6. En afgørelse efter
§ 4 kan ikke anerkendes eller fuldbyrdes, hvis:
1) afgørelsens virkninger vil være åbenbart uforenelige med grundlæggende danske
principper for familiers og børns retsforhold,
2) afgørelsen på grund af ændrede forhold åbenbart ikke længere er forenelig med,
hvad der er bedst for barnet,
3) barnet på det tidspunkt, da sagen blev indledt i oprindelsesstaten, var dansk
statsborger eller havde bopæl her i landet uden at have en tilsvarende tilknytning
til oprindelsesstaten,
4) barnet på det tidspunkt, da sagen blev indledt i oprindelsesstaten, var statsborger
både i oprindelsesstaten og her i landet og havde bopæl her i landet, eller
5) barnet ifølge loven i den stat, hvor det er statsborger eller har bopæl, har
ret til selv at bestemme, hvor det vil bo.
§ 7. En afgørelse efter
§ 4 kan ikke anerkendes eller fuldbyrdes her i landet, hvis den er uforenelig
med en afgørelse, der er truffet her i landet i en sag, som er indledt før fremsættelsen
af anmodningen om anerkendelse eller fuldbyrdelse, og nægtelsen stemmer med, hvad
der er bedst for barnet.
Stk. 2. En afgørelse, som er truffet i et andet
land end oprindelsesstaten, og som kan fuldbyrdes her, sidestilles med en afgørelse,
der er truffet her i landet efter stk. 1.
§ 8. Sag om anerkendelse eller fuldbyrdelse efter
§ 4 kan udsættes ved kendelse, hvis:
1) afgørelsen efter almindelige appel- eller klageregler er indbragt for en overordnet
instans i oprindelsesstaten,
2) forældremyndigheds-, bopæls- eller samværsspørgsmålet er under behandling
her i landet under en sag, som er indledt, før sagen blev indledt i oprindelsesstaten,
eller
3) en anden afgørelse om forældremyndighed, barnets bopæl eller samvær
er under fuldbyrdelse eller der er anmodet om anerkendelse af den.
§ 8, stk. 1, nr. 2 er ændret ved § 2.2 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. I § 8 ændres »samværsretsspørgsmålet«
til: »samværsspørgsmålet«.
§ 8, nr. 2 er ændret ved § 1.1 i
lov nr. 378 af 27.04.2016
fra d. 01.06.2016. I § 8, nr. 2,
indsættes efter »forældremyndigheds-«: », bopæls-«.
§ 8, nr. 3 er ændret ved § 1.2 i
lov nr. 378 af 27.04.2016
fra d. 01.06.2016. I § 8, nr. 3,
ændres »forældremyndighedsafgørelse« til: »afgørelse om forældremyndighed, barnets
bopæl eller samvær«.
§ 9. Familieretten kan i forbindelse med fuldbyrdelse af
en afgørelse om samvær efter
§ 4 træffe bestemmelse om omfanget og udøvelsen af samværet.
§ 9 er ændret ved § 2.1 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. Overalt i loven ændres »samværsret«
til: »samvær«.
§ 9 er ændret ved § 2.3 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. I § 9 ændres »samværsretten« til:
»samværet«.
§ 9 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
Kapitel 4: Tilbagegivelse efter Haagerkonventionen
§ 10. Børn, som ulovligt er ført her til landet eller
ulovligt tilbageholdes her, skal efter anmodning tilbagegives,
hvis barnet umiddelbart før bortførelsen eller tilbageholdelsen
havde bopæl i en stat, som har tiltrådt Haagerkonventionen.
Stk. 2. En bortførelse eller tilbageholdelse er
ulovlig, hvis:
1) handlingen strider mod forældremyndighedsindehaverens rettigheder, uanset om
de tilkommer personer, en institution eller en anden myndighed i fællesskab eller
alene ifølge loven i den stat, hvor barnet havde bopæl umiddelbart før bortførelsen
eller tilbageholdelsen, og
2) rettighederne udøvedes på det tidspunkt, hvor barnet blev bortført eller blev
tilbageholdt, eller de fortsat ville være udøvet, hvis den ulovlige handling ikke
var foretaget.
§ 10, stk. 1 er ændret ved § 5.1 i
lov nr. 962 af 26.06.2020
fra d. 01.07.2020. I § 10, stk. 1, udgår »til den, som barnet tilbageholdes fra«
§ 11. Tilbagegivelse efter
§ 10, stk. 1, kan nægtes, hvis:
1) der på tidspunktet for indgivelsen af tilbagegivelsesanmodningen til familieretten
er gået 1 år siden bortførelsen eller tilbageholdelsen og barnet er faldet til i
sine nye omgivelser,
2) der er en alvorlig risiko for, at tilbagegivelsen vil være til skade for barnets
sjælelige eller legemlige sundhed eller på anden måde sætte det i en situation,
som det ikke bør tåle,
3) barnet selv modsætter sig tilbagegivelsen og barnet har nået en sådan alder og
modenhed, at der bør tages hensyn til dets mening, eller
4) tilbagegivelsen ikke vil være forenelig med grundlæggende principper her i landet
til beskyttelse af menneskelige friheder og rettigheder.
§ 11, nr. 1 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
Kapitel 5: Sagsbehandling
§ 12. Anmodning om fuldbyrdelse af en afgørelse om forældremyndighed,
om, hvor barnet skal bo, eller om samvær efter
§ 4 eller om tilbagegivelse af et barn efter
§ 10, stk. 1, indgives til familieretten.
Stk. 2. Anmodninger til familieretten skal affattes
på dansk eller skal ledsages af dansk oversættelse. Dokumenter på fremmede sprog,
som vedlægges, skal være oversat til dansk, medmindre familieretten finder det unødvendigt.
§ 12, stk. 1 er ændret ved § 2.1 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. Overalt i loven ændres »samværsret«
til: »samvær«.
§ 12 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
§ 13. Anmodning om fuldbyrdelse af en afgørelse efter
§ 4 skal
indeholde oplysninger om, hvor barnet antages at befinde sig her i landet, og forslag
til, hvordan barnet kan tilbagegives forældremyndighedsindehaveren.
Stk. 2. Anmodningen skal ledsages af en bekræftet
udskrift af afgørelsen, dokumentation for, at betingelserne for anerkendelse og
fuldbyrdelse efter
§ 5 er opfyldt, og dokumentation for, at afgørelsen kan danne grundlag for
fuldbyrdelse i oprindelsesstaten.
§ 14. Anmodning om tilbagegivelse af et barn efter
§ 10, stk. 1, skal indeholde oplysninger om ansøgeren, om barnet og om den,
som påstås at have fjernet eller tilbageholdt barnet, samt barnets fødselsdato.
Den skal indeholde en begrundelse for kravet om tilbagegivelse og oplysning om,
hvor barnet antages at befinde sig her i landet.
Stk. 2. Anmodningen skal være ledsaget af de
dokumenter, som påberåbes.
Stk. 3. Familieretten kan under behandlingen af
en sag om tilbagegivelse efter
§ 10, stk. 1, bestemme, at der skal fremlægges en afgørelse fra en myndighed
i det land, hvor barnet boede umiddelbart før bortførelsen eller tilbageholdelsen,
om, at bortførelsen eller tilbageholdelsen er ulovlig. Det gælder dog kun, hvis
en sådan afgørelse kan opnås i den pågældende stat.
§ 14, stk. 3 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
§ 15. Sager om fuldbyrdelse af en afgørelse efter
§ 4 og om tilbagegivelse efter
§ 10, stk. 1, skal fremmes hurtigst muligt.
Stk. 2. Er en sag efter
§ 10, stk. 1, ikke afgjort inden 6 uger efter, at anmodning om tilbagegivelse
er indgivet til familieretten, skal familieretten efter anmodning redegøre for årsagen
hertil.
§ 15, stk. 2 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
§ 16. Familieretten skal i sager om fuldbyrdelse af en
afgørelse efter § 4 eller om tilbagegivelse af et barn efter
§ 10, stk. 1,
afholde en samtale med barnet efter reglerne i
retsplejelovens § 456 r, stk. 2.
§ 16 er ændret ved § 2.4 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. Hidtidig formulering:
§ 16. Inden fogedretten afgør en sag om fuldbyrdelse af en afgørelse efter
§ 4 eller om tilbagegivelse af et barn efter
§ 10, stk.1, skal der finde en samtale sted med barnet, hvis det har
nået en sådan alder og modenhed, at der bør tages hensyn til dets mening.
§ 16 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
§ 16 er ændret ved § 10.2 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. I § 16 ændres »§ 537, stk.
2« til: »§ 456 r, stk. 2«.
§ 17. Under en sag efter
§ 4 eller
§ 10, stk. 1, kan familieretten efter anmodning bestemme, at barnet
under sagen skal anbringes hos en af forældrene eller på et neutralt sted ved de
sociale myndigheders foranstaltning, når dette findes påkrævet.
Stk. 2. Afgørelsen, der træffes ved kendelse,
gælder, indtil sagen er endeligt afgjort.
§ 17, stk. 1 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
§ 18. Sagerne behandles i øvrigt efter reglerne i retsplejelovens kapitel 42 b.
Stk. 2. Familieretten beskikker en advokat for
den, der har indgivet anmodningen. Om salær og godtgørelse for udlæg til den beskikkede
advokat gælder samme regler som i tilfælde, hvor der er meddelt fri proces, jf.
retsplejelovens kapitel 31.
§ 18, stk. 1 er ændret ved § 2.5 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. I § 18, stk. 1, ændres »48« til: »48
a«.
§ 18, stk. 2 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
§ 18, stk. 1 er ændret ved § 10.3 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. I § 18, stk. 1, ændres »kapitel
45, 46 og 48 a« til: »kapitel 42 b«.
§ 18 a. Social- og boligministeren udpeger efter ansøgning
et antal advokater, som må anses som særligt egnede til beskikkelse i sager efter
§ 18, stk. 2.
§ 18 a er indsat ved § 13.1 i
lov nr. 434 af 08.05.2006 fra d. 01.07.2006.
Kapitel 6: Afgørelser om forældremyndighed og barnets
bopæl
Overskriften til kapitel 6 er ændret ved § 1.3 i
lov nr. 378 af 27.04.2016 fra d. 01.06.2016. Hidtidig formulering:
Forældremyndighedsafgørelser
§ 19. Er der fremsat anmodning om tilbagegivelse af
et barn efter
§ 10, stk. 1, kan der ikke træffes afgørelse i en sag om forældremyndighed
eller barnets bopæl her i landet, før anmodningen er behandlet.
Stk. 2. Bliver det under en sag om forældremyndighed
eller barnets bopæl her i landet af centralmyndigheden oplyst, at barnet ulovligt
opholder sig her, jf.
§ 10, stk. 2, uden at der er indgivet anmodning om tilbagegivelse af barnet
efter § 10, stk.
1, kan familieretten ikke træffe afgørelse om forældremyndighed og barnets
bopæl, medmindre der har været rimelig tid til at fremsætte en sådan anmodning.
§ 19, stk. 1 er ændret ved § 2.6 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. I § 19,
stk. 1, ændres »forældremyndighedssag« til: »sag om forældremyndighed
eller barnets bopæl«.
§ 19, stk. 2 er ændret ved § 2.7 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. I § 19,
stk. 2, ændres »forældremyndighedssag til: »sag om forældremyndighed
eller barnets bopæl«, og efter »forældremyndighed« indsættes: »og barnets bopæl«.
§ 19, stk. 2 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
§ 20. Er et barn, som bor her i landet, bortført til
udlandet eller tilbageholdt der, kan social- og boligministeren eller den, der bemyndiges
dertil, efter anmodning fra indehaveren af forældremyndigheden træffe beslutning
om, at handlingen er ulovlig.
Stk. 2. Under en sag om ophør af fælles forældremyndighed
kan familieretten efter påstand træffe afgørelse om, at barnet ulovligt har forladt
landet, jf. forældreansvarslovens § 3, stk. 2.
Stk. 3. Er opholdsstedet for den, som sagen
rettes imod, ukendt, og kan oplysning herom ikke tilvejebringes, kan afgørelse efter
stk. 1 og 2 træffes, uanset at denne ikke har fået forkyndt stævning eller andet
tilsvarende dokument i sagen.
§ 20, stk. 2 er ændret ved § 2.8 i
lov nr. 500 af 06.06.2007 fra 01.10.2007. I § 20,
stk. 2, ændres »myndighedslovens § 10 a« til: »forældreansvarslovens
§ 3, stk. 2,«.
§ 20, stk. 2 er ændret ved § 10.1 i
lov nr. 1711 af 27.12.2018 fra d. 01.04.2019. Overalt i loven ændres »retten«
til: »familieretten«, »fogedretten« til: »familieretten«, og »Fogedretten« til:
»Familieretten«.
Kapitel 6 a: Retshjælp
§ 20 a. Social- og boligministeren kan efter ansøgning yde
retshjælp til indehaveren af forældremyndigheden over et barn, som ulovligt er ført
fra Danmark til udlandet eller ulovligt tilbageholdes dér, til dækning af omkostninger
i forbindelse med handlinger af retlig karakter og konfliktmægling, der
foretages med henblik på tilbagegivelse af barnet.
Stk. 2. Der kan kun ydes retshjælp, hvis barnet
ved den ulovlige bortførelse eller tilbageholdelse havde bopæl i Danmark.
Stk. 3. Social- og boligministeren kan i særlige tilfælde
yde retshjælp til dækning af omkostninger i forbindelse med handlinger af retlig
karakter, der foretages med henblik på tilbagegivelse af et barn, selv om betingelserne
i stk. 1 og 2 ikke er opfyldt.
Stk. 4. Retshjælp efter stk. 1-3 omfatter også:
1) Økonomisk
støtte til dækning af rimelige udgifter til et barns hjemrejse til Danmark i forbindelse
med en tilbagegivelse af barnet, herunder til rejsen for en person, der ledsager
barnet.
2) Økonomisk
støtte i helt særlige tilfælde til dækning af rimelige udgifter til andre handlinger,
der er nødvendige for en tilbagegivelse af et barn.
Stk. 5. Social- og boligministeren kan fastsætte nærmere
regler om administration af ordningen, herunder om indholdet af ansøgninger om retshjælp.
§ 20 a er indsat fra d. 01.07.2003 ved
lov nr. 387 af 28.05.2003
§ 20 a, stk. 1 er ændret ved § 1.4 i
lov nr. 378 af 27.04.2016
fra d. 01.06.2016. I § 20 a, stk.
1, indsættes efter »karakter«: »og konfliktmægling«.
§ 20 a, stk. 4 er indsat ved § 1.5 i lov nr.
378 af 27.04.2016 fra d. 01.06.2016. Stk. 4 bliver herefter
stk. 5.
§ 20 b. Retshjælpen omfatter godtgørelse fra statskassen
af
1) rimelige udgifter til advokat,
2) øvrige rimelige udgifter, der er nødvendige i forbindelse med handlinger af retlig
karakter, herunder rejseudgifter samt udgifter til oversættelse og legalisering
af dokumenter,
3) sagsomkostninger, som den pågældende af en domstol pålægges at betale til modparten,
4)
rimelige udgifter til konfliktmægling, herunder rejseudgifter, og
5) udgifter,
der er omfattet af § 20 a, stk. 4.
Stk. 2. Retshjælpen kan begrænses til bestemte
udgiftsposter. Der kan endvidere fastsættes en beløbsgrænse for godtgørelsen, eventuelt
fordelt på bestemte udgiftsposter.
Stk. 3. Retshjælpen omfatter kun omkostninger,
som det ikke er muligt at få godtgjort efter regler om fri proces eller lignende
i det land, som barnet er bortført til, og som ikke dækkes af ansøgerens retshjælpsforsikring.
Stk. 4. Staten indtræder i retshjælpsmodtagerens
krav på erstatning fra bortføreren eller andre for udgifter, som er dækket af retshjælpen.
§ 20 b er indsat fra d. 01.07.2003 ved
lov nr. 387 af 28.05.2003
§ 20 b, stk. 1, nr. 2 og 3 er ændret
ved § 1.6 i lov nr.
378 af 27.04.2016 fra d. 01.06.2016.
I § 20 b, stk. 1, nr. 2, ændres »dokumenter,
samt« til: »dokumenter,«, og i nr. 3 ændres »modparten.«
til: »modparten,«.
§ 20 b, stk. 1, nr. 4 og 5 er indsat ved § 1.7 i
lov nr. 378 af 27.04.2016 fra d. 01.06.2016.
§ 20 c. Tilsagn om retshjælp kan tilbagekaldes, når
de forudsætninger, under hvilke den er givet, viser sig ikke at være til stede eller
at være bortfaldet.
§ 20 c er indsat fra d. 01.07.2003 ved
lov nr. 387 af 28.05.2003
§ 20 d. Social- og boligministeren udpeger efter ansøgning
et antal advokater, som ministeren kan anbefale forældremyndighedsindehaveren at
benytte i sager om børnebortførelse.
§ 20 d er indsat fra d. 01.07.2003 ved
lov nr. 387 af 28.05.2003
Kapitel 7: Ikrafttræden
m.v.
§ 21. Tidspunktet for lovens ikrafttræden fastsættes
af social- og boligministeren
1). Der kan fastsættes forskellige ikrafttrædelsestidspunkter for
bestemmelserne om anerkendelse og fuldbyrdelse efter Europarådskonventionen og for
bestemmelserne om tilbagegivelse efter Haagerkonventionen.
Stk. 2. § 10 gælder kun
i tilfælde, hvor den ulovlige bortførelse eller tilbageholdelse har fundet sted
efter, at loven er trådt i kraft i forhold til den stat, hvor barnet havde bopæl
eller ophold umiddelbart før bortførelsen eller tilbageholdelsen.
§ 22. I myndighedsloven, jf. lovbekendtgørelse nr. 443
af 3. oktober 1985, som ændret ved § 2 i lov nr. 209 af 5. april 1989, indsættes
efter § 10:
» § 10 a. Er forældrene uenige om, hvem af dem der skal have forældremyndigheden
alene, skal begge give samtykke til, at barnet forlader landet.«
§ 23. I borgerlig
straffelov, jf. lovbekendtgørelse nr. 607 af 6. september 1986, som senest
ændret ved lov nr. 399 af 13. juni 1990, indsættes i
§ 215 som nyt stykke:
» Stk. 2. På samme måde straffes den, der ulovligt fører barnet ud af landet.«
§ 24. Loven gælder ikke for Færøerne og Grønland.
Stk. 2. Loven kan ved kongelig anordning sættes
i kraft for Færøerne med de afvigelser, som de særlige færøske forhold tilsiger.
Stk. 3. §§ 1-22
kan ved kongelig anordning sættes i kraft for Grønland med de afvigelser, som de
særlige grønlandske forhold tilsiger.
Social-, Bolig- og Ældreministeriet, den 11. august 2023
Malene Vestergaard
/ Carina Fogt-Nielsen
1) Ved bekendtgørelse nr. 453 af 18. juni 1991
er loven sat i kraft pr. 1. juli 1991.
![](/images/hr.gif)
Advokat Jørgen U. Grønborg